Hjælp!
Hvad skete der?
Hun er stødt på grund.
Jeg kan ikke få den op. Den binder.
Du først, Fritz.
Hjælp ham op.
Kaptajn Wilhelm? Er her nogen?
- Er der nogen, Fritz? - Nej, så ville de have hørt os.
Hvis de har forladt skibet, kan de ikke få det tilbage. Det er vores.
Jeg kan ikke tro, at de ville forlade os her.
- Der må være sket noget. - Ja, de troede, skibet ville gå ned.
Hun førte for meget sejl. Jeg hørte kaptajnen klage over det.
Hvis jeg var kaptajn, ville jeg have taget kampen op med piraterne.
Sikke en redelighed!
Vi er ikke ret langt fra land.
Så er der håb.
Måske kan vi gøre hende sødygtig igen.
Hun vil aldrig til at sejle mere.
Måske kan vi bygge en flåde. Vi har træ nok.
Fritz har ret. Vi skal hurtigt i land.
Se, hvad jeg har fundet.
De stakkels dyr! Det har nok været værre for dem end for os.
- Sidder vi fast på klipperne? - Jeg ved det ikke.
Jeg tror, at vi sidder fast her, indtil tidevandet vender.
Hjælp!
Se, hvad jeg har fundet! I kan tro, de er glade for at se mig.
Han klarer sig.
Lad os komme i gang.
Giv mig lige et nap.
Er det en øde ø, kan jeg finde ud af, hvor vi er, når jeg kan bruge den.
Tag den med.
- Det virker stadig. - Det er der ikke tid til nu.
- Hvad med at hejse et nødflag? - Ser vi ikke nødstedte nok ud?
De, der ser et skib strandet på en klippe, aner nok, det er i nød.
Pas du godt på dem ... og dig med.
- Hvordan får vi alle dyrene med? - Det gør vi heller ikke.
Men ellers dør de.
Når din mor og bror er i sikkerhed i land, kan du snakke om dyrene.
Væk med dem. Dem vil vi ikke have, heller ikke dem ...
Eller dem ...
Ingen af dem.
Tag den over hovedet.
- Nu er det i orden. - Stram rebet.
Kom bare, mor.
Bare rolig.
Nu!
- Undskyld, mor. - Kom du noget til?
Fritz, de glemte hundene.
- De skal ikke med. Kast los, Fritz. - Det er mine hunde. Jeg fandt dem.
Sæt dig. Ellers synker vi.
Pas på vraget.
Her kommer hundene. De svømmer i land.
Kom så, Duke, kom så, Turk. I klarer det sagtens.
Ind mellem de klipper.
I klarer det sagtens.
Pas på de klipper.
Stød fra!
Kom så, Turk, kom, Duke.
Pas på!
Gør dog noget!
Vi kan ikke tage flere chancer.
Kom så med jer.
Go' hund!
Få dem ind midt på flåden.
- De fik os ikke til at synke. - Lad os nu komme i land.
Vi har brugt vores mirakler for i dag.
Vent på mig! Jeg skal også i land!
- Vent på mig! - Francis, tilbage i dit kar!
Francis, kom tilbage!
Vi ses.
Det første, vi skal gøre, er at tømme flåden ...
... og finde husly for natten.
Ikke det første.
- De smager ikke ret godt. - Vi er heldige, at vi har dem.
Værsgo.
Du er heldig, at du ved det.
Fritz, i morgen ... hvis skibet er der endnu -
- burde du og jeg og Ernst tage derud og hente dyrene.
- Og hvad vi ellers har brug for. - Hvor længe skal vi blive her?
Det ved jeg ikke. Jeg synes blot, vi skal gøre alt, hvad vi kan.
Hvad sker der?
Krudtet var vådt.
Skal du ikke i seng?
Du bliver nødt til at sove. Og det begynder snart at regne.
Jeg klarer mig.
Man kan aldrig gå tilbage og gøre tingene om -
- men du skal vide -
- at jeg er ked af, at tingene ikke gik, som jeg havde ventet mig.
- Det ved jeg. - Bare vi var blevet i Bern.
Det er jeg ikke så sikker på. Ikke som Napoleon fører sig frem.
Fritz og Ernst kunne komme i krig ... måske selv dig.
Det havde været bedre at se tingene i øjnene end at flygte fra dem.
Er det at flygte at finde et nyt liv? En ny koloni?
At give vores sønner en chance for at leve, for at være fri?
Er det at flygte?
Jeg tænkte på alle de andre, der også arbejdede på kontor.
De hænger ved deres gamle job og finder muligheder for familien.
Uden at flygte om på den anden side af jorden.
Jeg troede, alt det var afgjort, før vi rejste hjemmefra.
Det var noget godt, vi gik i gang med. Vi gjorde det rette.
Og det har ikke ændret sig, bare fordi vi har lidt skibbrud.
Du har altid ret, ikke? Vi skal nok klare det.
Det er jeg overbevist om. Før eller senere kommer der et skib.
Det vil jeg bede for.
Ny Guinea er et stort land.
Nye kolonier ... en ny verden at bygge op.
Ingen grænser for, hvad en mand kan udrette.
Det gør ikke noget, at det tager et par måneder at komme dertil.
Vi har det godt. Vi har hinanden, og vi har vores børn.
- Mad ... - Og et telt som værn mod regnen.
- Problemer? - Jeg skal nok få den ned.
Men det tager lidt tid.
Hold den.
Jeg siger, det er til dens eget bedste.
Et skib!
Ohøj! Jeg tror, de har set os!
Kig engang, Fritz.
- Der er noget på sejlet ... - Piraterne fra uvejret.
Ned med jer!
Og jeg prøvede at få dem til at se os.
- Denne gang kan vi slå igen. - Kan du affyre den?
Det tror jeg. Vi trækker den tilbage.
Jeg henter krudt.
Find nogle klude, vi kan bruge til forladning.
Jeg er straks tilbage.
Vi har kun ét skud. Vi venter, til vi ikke kan skyde forbi.
- Hvad sker der? - De sejler væk!
- Mon de blev bange for kanonen? - En kanon og tre mand, næppe!
Ved du, hvad de er ude på, far?
- Hvad er det? - Det der?
Det er et karantæneflag. Der er pest om bord.
- Hvor vidste du det fra? - Jeg læser også lidt af og til.
Hal de liner tot, Fritz ... sådan.
Hvad er der nu i vejen med dig?
Ikke den vej, din tumpe!
- Måske har vi taget for meget med. - Vi måtte da forsøge.
Hajer!
- Du fik en! - Der kommer en til!
- Der er en til. - Den ordner jeg.
Væk med jer!
Der er en til!
- Nej, det er en skildpadde. - Vores skud har nok forstyrret den.
Vi fik dem vist skræmt bort.
Den trækker os.
Det er bedre at bruge hovedet end at brække ryggen.
Francis, se om du kan finde ...
Hvor er du?
Kom så her, Duke og Turk.
Francis?
Hvor er Francis? Find ham.
Vent bare et øjeblik, så får du noget sukkerrør.
Kom bare, lille fyr, jeg gør dig ikke fortræd.
Lad mig lige ordne det her.
Lille elefant ... kom her.
Kom bare nærmere. Jeg gør dig ikke fortræd.
Jeg har dejlig sukkerrør til dig. Kom så ...
Bare lidt nærmere.
Kom så, lille fyr.
Francis, hvor er du?
Sæt bare din fod lige dér.
Kom, lille elefant ... bare lidt nærmere.
Bare lidt nærmere ... lige der.
Hold op med at trække!
Hvad ...?
Forsvind!
- Francis, hvor er du? - Væk fra min elefant!
Det er min elefant!
Duke og Turk, kom så her. Nu har den fået nok.
Gode gamle Duke ... Jeg sagde, du skulle blive på stranden.
Den kunne have ædt dig. Hvad siger du så?
Det må du undskylde, men ...
- Men hvad? - Må jeg beholde den lille elefant?
Nu er du min.
Kom så, Rocky.
Så er det godt, Francis.
Giv los.
Tilbage, Rocky, det er helt fint.
Stop!
- Det var en god idé. - Tak, Fritz.
- Ikke flere af de store planker. - Vi har vist også nok, far.
Hvad siger du så?
Jeg ville synes bedre om det, hvis tigre ikke kunne klatre i træer.
Det her klatrer de ikke op i!
Du har sikkert aldrig set sådan et hus.
Det er jeg sikker på.
Verden er fuld af søde almindelige mennesker -
- der bor i søde almindelige huse nede på jorden.
Har du aldrig drømt om at bo oppe i et træ?
Nej, jeg drømte om et hus i Ny Guinea.
- Tror du, vi skal være her længe? - Hvordan skulle jeg vide det?
- Vi kan ikke blot vente på et skib. - Men et skib kunne komme forbi.
Så burde vi tænde et bål.
- Skal vi bare glemme piraterne? - Måske kommer de ikke tilbage.
Den risiko kan vi ikke løbe. Nu er det vigtigere, at vi er i live.
Se ikke ned.
Jeg har fat, mor.
- Hvad siger du? - Fritz, kan jeg sove hos dig i nat?
Den er ikke bygget til to, men nu skal du få en gyngetur.
Tag rebet her og bind det om livet på ham.
Far ...
- Det skrider frem, ikke? - Ja.
Nu skal jeg vise dig noget.
Det er vores værelse.
Du får mig ikke derop, før du laver et rækværk.
Det bliver som et rigtigt hus. Og her er din vindeltrappe.
Lad os komme ned igen, før nogen falder ned.
- Kom, Francis. - Han klarer sig.
Kom, lille fyr, jeg gør dig ikke fortræd. Jeg vil bare klappe dig.
Jeg har ham.
- Du greb det! - Kom du noget til?
Det er min nye ven. Slip ham ikke.
- Hør dens hjerte. - Mit slår lige så hurtigt!
Hvad hvis jeg ikke havde sørget for, at han havde et reb om livet?
Før I får sat et rækværk op, må Francis ikke komme herop -
- og jeg kommer heller ikke herop!
Det må du undskylde, men du ved vist ikke, hvad vi har tænkt os.
- Stoler du ikke på os? - Jo, bare Francis bliver hernede.
Og jeg kommer ikke herop igen.
Så bliver det sådan.
Du bliver nede, og når vi har lavet alt -
- kommer du herop igen, ser vi, hvad du siger.
Sådan kan du ikke tale til mig.
Mor, du vil elske det nye hus.
Denne vej, mor, så skal du bare se.
Vent bare, mor!
- Tag bindet af nu. - Jeg kan knap vente.
Lige et øjeblik. Jeg skal bære bruden over dørtærsklen.
Af vejen, hunde!
Hvad siger du så?
Alle moderne bekvemmeligheder. Rindende vand. Skildpaddeskjold.
Køleskabet ej at forglemme.
Det her har Ernst fundet på, og han og Fritz byggede det.
Vinden drejer det lille møllehjul. Vandet løber ned i skjoldet -
- løber ned gennem bambussen og giver vand til vasken og køleskabet.
Jeg kan næppe tro det!
Tak skal I have!
Jeg er nr. 2. Jeg går efter mor.
Op med dig.
Drengenes værelse er deroppe.
Her er noget, jeg fandt på.
Når vi går i seng, drejer man rattet, og stigen trækkes op.
Ikke alene holder det dyrene væk, men også naboer, der altid skal låne.
Dem er der sikkert mange af.
Hjælp mig ned.
Husker du det? Jeg byggede det til os.
Sig ikke, at butleren kommer, når du trækker i denne her.
Nu skal du se.
Nu kan du ligge her og betragte stjernerne.
Husker du ikke?
Den sommer, vi tog til Interlaken.
Du sagde, at dit højeste ønske var at sove og kunne se på stjernerne.
Hvad er der?
- Hvad er der i vejen? - De gardiner hører ikke til herinde.
De er fra kaptajnens kahyt. Vi troede, du ville synes om dem.
Det er bare så vidunderligt. Jeg kan ikke tro det.
Tag dig ikke af gardinerne.
Hvis du ikke synes om dem, kender jeg en kvinde, der klarer alt.
Her står det. Tiger. Panthera Tigris. Hører hjemme i Asien.
Kan findes i Sibirien mod nord og mod syd i Indien og Malaysia.
Øen må have været forbundet med fastlandet.
Derfor er her mange forskellige dyr.
Hvorfra ved du, det er en ø? Det kan jo være en halvø.
- Lad os prøve at sejle rundt om den. - Du ved, hvad din mor siger til det.
Jeg tror, der var en tange mellem her og Asien. Øen her er resterne af den.
Derfor er der så mange forskellige dyr her.
- Hvad siger du til det, Fritz? - Det var der måske for længe siden.
Vi finder kun ud af det på én måde.
Spørg mor igen. Hun har måske skiftet mening.
Hun vil også til Ny Guinea, og måske finder vi en landsby.
- Et sted, hvor skibe lægger til. - Jeg kan måske nævne det igen.
Hvad er det, en stavekonkurrence? Tiger, bjørn, elefant ...
- Det er de dyr, vi har set hidtil. - Hyæne, abe, firben.
Struds.
Hjælp!
Francis, slip!
Det kan jeg ikke, så slipper den væk!
- Klarede du dig, Francis? - Ja.
- Kom du noget til, Francis? - Han har ikke fået en skramme.
- Tag den om halsen. - Vi kan ride på den.
- Vi må hellere få den dresseret. - Lad mig prøve, far.
Det er min tur næste gang.
Hvem kommer først?
- Prøv, far, du kan godt. - Naturligvis.
Her kommer jeg!
Se bare aberne!
Se, hvor de svinger sig.
- Det kan jeg godt gøre. - Lad os så bare se.
Alle kan skifte hænder.
Forsigtig, Fritz.
- Det er min tur nu. - Efter mig.
Har du det godt?
Så godt som nogensinde. Se, hvad jeg sagde.
- Du er meget graciøs. - Tusind tak.
Synes du ikke af og til, at det er det liv, vi burde leve her på jorden?
Vi har alt, hvad vi behøver. Lige for næsen af os.
Hvis folk kunne have alt dette og være tilfredse -
- så ville der ikke være ret mange problemer her i verden.
Eller kommende generationer.
Alt, hvad vi behøver, ligger ikke for næsen af os.
- Hvad taler du om? - Det her.
Det er dejligt i dag, men hvad med i morgen? Hvad med vores sønner?
- Hvilken fremtid har de her? - Du skal ikke tænke på i morgen.
Slipper vi ikke herfra, vil de aldrig vide, hvad det er at være gift.
Ja, det er rigtigt, nu du siger det.
- Der er ikke mange piger her. - Det skal du ikke spøge med.
Tænk, hvis de aldrig kan stifte familie.
Du siger, at vi skal gøre alt, hvad vi kan for at slippe væk herfra.
Nemlig.
Jeg siger til dem, vi lader dem sejle kysten rundt og se, hvad de finder.
- Det har jeg aldrig sagt. - Det må ske før eller senere.
Men hvad forstand har de på at sejle? Tror du, det er sikkert?
Vi kan ikke holde dem tilbage i al evighed.
Vi kommer snart tilbage, og måske finder vi et skib, vi kan sejle med.
- Bare rolig, mor. - Vær forsigtig, Fritz.
Nu afhænger det af dig.
Hvis I kommer i stormvejr eller andre vanskeligheder -
- stoler jeg på din dømmekraft. Sørg for, at I kommer velbeholdne hjem.
- Farvel, mor. Tag det helt roligt. - Husk at bruge hovedet.
Bare rolig. De er tilbage, før du ved af det.
Jeg håber, at vi gør det rette ... at vi lader dem sejle.
Måske burde vi have ladet dem sejle noget før.
Så var vi måske i Ny Guinea nu.
Farvel.
Bare mor kunne se det her. Hun ville elske det.
Jeg ville gerne se nogle rigtige bjerge igen.
Bestige Oberland, betragte Jungfrau, når det er ved at blive uvejr.
Huske du, hvordan vi kunne lugte sneen?
Tænker du på, hvor du ville være, hvis vi var blevet i Bern?
Somme tider.
Jeg tænker på hr. Kobel. Han sagde, jeg skulle gå på akademiet.
Havde du en chance?
Det var måske gået.
Jeg ville gerne være på Nüdeckgasse søndag efter kirketid.
Alle pigerne, der går forbi i deres stiveste puds.
- Nogen særlig? - Nej.
Måske taler du ikke til dem.
Men du kigger, og du ved, de er der.
Hvis vi kommer til Ny Guinea, tror du, der er piger på vores alder?
Når vi kommer til Ny Guinea, er vi ligeglade med, hvor gamle de er.
Ernst, ned med sejlet.
- Ned med dig. - Hvad er der i vejen, Fritz?
Giv mig kikkerten.
Noget bevæger sig inde på stranden.
Pirater!
Det var dem, vi skræmte med flaget. Lad os liste os tættere på.
Bliv bag klipperne. Så kan de ikke se os.
- Bring stævnen rundt. - Jeg gør, hvad jeg kan!
Den kiste, de lige åbnede, tilhørte min styrmand. Gud bevare hans sjæl.
Bare de ville slås og slå hinanden ihjel.
Lad mig føre ordet.
Nej! Lad ham være!
Kuala, hør på mig, Kuala!
Din dreng? Hvor gammel din dreng?
Han er fjorten år.
Lad drengen være i fred!
Kuala, vent.
Du ønsker, at jeg skal skrive et brev om løsepenge. Det gør jeg.
Mit folk vil sende dig penge, hvis du slipper mig fri.
Hvis I sender mange penge, slipper du fri.
Lad drengen blive hos mig, ellers skriver jeg ikke brevet!
Ingen dreng. Intet brev.
Jeg er ked af det, Bertie.
Vi skal nok slippe ud af det her.
Vær helt stille. Ellers gør du det kun værre.
Nu beslutter de, hvem vi skal med.
Vi kan godt befri den gamle mand og drengen, uden at de aner det.
Nu eller aldrig.
De lader os nok blive sammen.
Ingen støj!
Hvem er I?
- Hvem er I? - Vi vil hjælpe jer. En kniv ...?
Hurtigt, skidt med mig. Befri drengen først.
Kom så!
Mig gør de intet. Jeg kan bruges som gidsel. Få Bertie fri først.
Slip væk, hvis I kan.
Løslader de mig, kommer jeg tilbage efter jer.
- Jeg forlader dig ikke. - Kom væk i en fart!
Mig skal I ikke spilde tid på!
Løb nu!
Forlad mig!
- Kom nu. - Jeg kan ikke gå et skridt videre.
Herind.
Tog piraterne jeres skib?
Var du skibsdreng?
Er den gamle mand din farfar?
- Og hvor kommer I så fra? - Vi led skibbrud.
Løb!
Kom!
De sejler væk. Det kan være et trick for at lokke os tilbage.
Som grækerne og den trojanske hest.
Lad os blive her til daggry.
Det vil nok spare tid at krydse øen i stedet for at følge stranden.
Det er en ø.
- Hvad med mig? Hvad skal jeg gøre? - Du følger med os.
- I den retning ligger vores hjem. - Men min farfar ...
- Han vil lede efter mig her. - Han ved, du er sammen med os.
- Han vil blot sejle rundt om øen. - Og så skulle vi nok få øje på ham.
Kom, Bertie. Du kan ligge i midten.
Jeg holder vagt. Jeg er ikke søvnig.
Fritz?
Synes du ikke, vi har forandret os meget, siden vi gik i land her?
På mange måder. Vi er stærkere og mere sikre på os selv.
- Måske. - Allerførst var vi bange for alt.
Alle de mærkelige lyde.
- Vi var vist ret hjælpeløse. - Det er jeg enig med dig i.
Du tror da ikke, at vi var ligesom ham?
Nej, det tror jeg ikke.
- Så du hans hænder? - Han har nok aldrig bestilt noget.
Sikkert et rigt enebarn. Se bare, hvordan han går.
Vi kaldte Jean Monteau tøsedreng.
Husker du, at vi gerne ville se nogle piger?
Jeg tror, vores ønske var lige ved at gå i opfyldelse.
Vi skal i den retning, Fritz.
Så krydser vi floden her. Den går ikke over vores hoveder.
- Skal vi over lige her? - Det er let nok. Tag tøjet af.
Det er bedre end at gå i vådt tøj.
- Vi skal bare lige over det dybe. - Jeg kan ikke svømme.
Det får du heller ikke brug for. Kom nu i gang.
Jeg går tilbage til kysten og venter på min farfar. Kom ikke nærmere!
- Er du blevet skør? - Det er min revolver!
Beklager, jeg har mere brug for den end jer.
Jeg skal sørge for, at min farfar hjælper jer.
Vent. Hold ham hen. Jeg lister mig ind bag ham.
Jeg skal nok holde ham hen.
Bertie, læg den, eller jeg kaster denne her.
Smid den!
Gør det ikke, eller jeg skyder.
Jeg vil ikke skyde dig. Læg den nu!
Lad mig komme til, Fritz! Jeg skal lære ham at skyde på mig!
- Hun ville ikke skyde ... - Jeg er ... hvad sagde du?
Hun ville ikke ...
Det er en pige! Men hvorfor klæder hun sig sådan?
Det var på grund af piraterne.
Min farfar fik mig til at klippe håret og tage det tøj på fordi ...
... fordi de ikke måtte vide noget.
Nu kan du da vaske dit ansigt.
Det bliver dejligt at blive kaldt Roberta igen.
Jeg er ked af det, men havde vi vidst, du var en pige ...
Vi vil prøve at gøre det let for dig.
Ræk mig din hånd.
Forsigtig, hvor du går, Roberta.
Tak, Fritz.
Variation og afvigelse er to helt forskellige størrelser.
Variationer kan garderes matematisk -
- men man ved aldrig, hvornår afvigelser finder sted.
Vent, til min farfar ser dig. Du bliver styrmand på et af hans skibe.
- Ville du gerne det? - Måske en skønne dag.
- Men jeg vil være færdig i skolen. - Holder du af søen, Fritz?
Jeg elsker ting, man kan regne med. Med havet ved man sig aldrig sikker.
Det er det spændende.
Vinden hyler i mastetoppen og synger i hvert et reb.
Blege, rystende og trætte isner sømændene af frygt.
Og døden viser sig i hver en bølgetop.
Homers Iliade. Det er noget af det smukkeste, der er skrevet.
Den første nat i stormvejret tænkte jeg hele tiden på de linjer.
- Læser du meget, Fritz? - Hvem, ham?
Han læser slet ikke.
Det har jeg aldrig haft brug for. Ernst fortæller mig alt det, han ved.
Jeg tror, vi er ved at komme ud af kurs. Vi skal holde længere ...
... til højre.
Bare rolig, den gør dig ikke fortræd.
Den er væk.
Hold dig til mig.
Væk, hurtigt!
Gør noget!
Kniven!
Skynd dig!
- Hovedet! - Jeg kan ikke finde det!
Her!
Nu!
Undskyld, det varede så længe.
Det er forfærdeligt.
Lad os gå tilbage ... kæreste, lad os gå tilbage.
Det bliver værre og værre.
Jeg tror, det værste er overstået nu.
Ræk mig din hånd.
Nej! Mit kompas er væk!
Hvor i alverden skal jeg søge?
- Vi må klare os uden. - Klare os uden?
- Vi har brug for det kompas. - Ikke nødvendigvis.
- Jeg klarer mig lige så godt uden. - Men du kunne tage fejl.
Nej, jeg ved, at jeg kan. Fra nu af må du stole på mig.
Hvordan føles det nu?
Jeg er ligeglad med, hvad han siger. Jeg kan ikke fortsætte i dagevis.
Vi må videre. Vi har intet valg.
- Vi er faret vild, og det ved du. - Slet ikke.
Hvis du vil videre, så gør det. Ernst og jeg vil ikke.
Hvad?
Vi kan finde floden og følge den tilbage til kysten.
- Vi er to mod én. - Om det så var ti mod én.
Det er mig, der skal føre jer tilbage.
Bare fordi du er ældre, behøver du ikke altid have ret.
- Hvad laver du? - Lægger beslag på pistolen.
Den blev taget, da en ville tilbage til stranden.
Giv mig min pistol!
Tag dig i agt!
Hold så op!
Du kan få din pistol igen.
Men der er kun et par skud tilbage. Hvor langt tror du, du når?
I skal ikke træffe nogen afgørelse. Vi må fortsætte.
- Vi må hellere gå med ham. - Er du i stand til det?
Jeg skal forsøge.
Sikke en redelighed!
Hvis vi kan få den op, behøver vi måske ikke at gå hele vejen.
Sådan får du den aldrig op.
Jeg henter nogle flere grene.
I sådan en situation må man bruge hovedet.
Det er nok blevet vådt.
- Hvordan fik du det dog i land? - Det havde jeg ikke klaret alene.
Fritz og Ernst hjalp mig.
Glædelig jul.
- Skal vi ikke åbne de andre pakker? - De er til Fritz og Ernst.
Hvad hvis de ikke kommer tilbage? Hvad hvis de er blevet spist?
Francis, det har været en lang dag, og det er over din sengetid.
Men det er jul.
- Glædelig jul, skat. - Jeg kommer op og siger godnat.
Det er Fritz og Ernst! Hvad har I der?
Har I en krokodille med til mig?
Hvad har I der? Vi troede, I var blevet ædt.
Glædelig jul!
- Hvad er det? - En zebra.
Glædelig jul!
En zebra!
- Lån mig barberkniven bagefter. - Lad os se, Ernst.
Ja ...
I drenge har gjort noget godt. Noget meget godt.
Og jeg vil sikre mig, at det ikke er forgæves.
Piraterne ved, I tog deres fange. Og de ved, I er her på øen.
- Tror I, de bare glemmer det? - De tror, hun er skibsdreng.
Hvad skulle de komme efter os for?
- Vi har deres fange her. - Kommer piraterne, skyder jeg dem!
Der skal vist mere end en armbrøst til.
- Vi kan bringe kanonen i land. - Duer ikke. Den er gennemrusten.
- Det er min fejl ... - Lad os ikke se tilbage.
I morgen sejler vi ud til skibet, tager, hvad vi skal bruge -
- og sprænger det i luften.
- Med krudt? - Hvorfor? De ved, det er der.
Med hundredevis af øer og tusindvis rev husker de ikke, hvor vi er.
- Ja, vi skal sprænge det i luften. - Vi vil kæmpe, men ikke gemme os.
Bare en lille slurk.
Det er nok.
Der skal noget til at rejse til en ny koloni og forlade alt det gamle.
Med min mand og mine tre sønner forlod jeg ikke alt det gamle.
Du vidste ikke, hvad du gik ind til. Mange problemer kunne melde sig.
Tænk på alle de ting, du måtte undvære.
Se engang.
- Hvor er den smuk. - Jeg har altid ønsket mig en datter.
En, jeg kunne lave fint tøj til. Men jeg ventede hende ikke til jul.
Tak.
Vi finder nogle træer, bøjer dem, laver nogle snarer -
- piraterne træder i snarerne og vupti, sidder de i saksen.
Hvordan kan vi forsvare stedet her?
Jeg tror, vi behøver en bakke. Så de skal op til os.
- Jeg har en idé. - Hvad er det, Francis?
Vi kunne grave dybe huller -
- og sätter vi løver og tigre og slanger og andre dyr derned.
Når piraterne kommer, falder de derned.
Jeg ved ikke rigtig med løverne og tigrene -
- men et par dybe huller er sikkert en glimrende idé.
Hvor smuk du er. Kom og hils på familien.
Må jeg få den første dans?
Hvad sagde jeg?
Alt, hvad vi behøver, sørger øen for. Selv en ung pige.
Én pige, men vi har tre sønner.
Undskyld, Fritz.
- Jeg vil godt danse med dig. - Jeg hviler mig lige lidt.
- Hvad er der i vejen? - Jeg tænkte lige ...
Vi må have de løver og tigre. Det var det, det hele gik ud på.
Så må vi skaffe dem.
Da du har en partner, gør det vel ikke noget?
Det havde været lettere, hvis jeg havde ladet kjolen blive i skabet.
Spil videre.
Francis, må jeg bede om en dans?
- Der er nok sket noget med lunten. - Vi sejler ikke tilbage.
Vi må samle alle træstumperne op. Intet må blive tilbage.
Det sker nok snart.
Jeg drømte om, at vi en dag ville få hende ud at sejle igen.
Men nu ...
En ting kan vi være sikre på.
Hvis piraterne kommer, bliver vi i undertal.
Måske ti til én.
Men hvis vi forbereder os heroppe, skal vi nok kunne slå fra os.
Vi vil være som middelalderens riddere, der forsvarede borgen.
Vi gemmer musketterne til det endelige forsvar.
Jeg giver ordren.
Skulle noget ske mig, tager Fritz kommandoen, derefter Ernst.
- Og så mig. - Ja, så dig, Francis.
Vi har kun en lille hær, så vi har kun råd til en general.
Her er vores svage punkt, og her vil de prøve at trænge op.
- Her kunne vi have brugt kanonen. - Vi må klare os uden.
Dernede laver vi gravene og snarerne og forhindringerne.
Måske kunne vi anbringe noget krudt der og tænde det med lunter herfra.
Stol på mig, Roberta. Jeg har styr på det hele.
Så klarer jeg løverne og tigrene og alt det der.
Du sørger for tigrene.
Jeg vil blive til noget her i livet. Derfor har jeg lyst til at læse.
Så ville du elske London. Der er koncerter, fester, baller.
Kvinder i skønne kjoler. Elegante mænd i høje hatte.
- Har du nogensinde ejet en høj hat? - Nej.
Jeg glæder mig til at se dig i en. Du ville se glimrende ud.
Det savner jeg mest af alt. Festen, farverne.
Jeg ville synes endnu bedre om det, hvis du var der.
Jeg skal nok være der.
Så længe jeg lever, vil jeg ikke tage længere væk end en tur til stranden.
Der må være noget, min farfar kan gøre ... for jer alle sammen.
Hr. Kobel sagde, for nogle drenge er skolen en straf, for andre en gave.
Der må da være noget, min farfar kan gøre.
Francis, lad være!
- Du kan sprænge os alle i luften. - Der sker intet ved at tabe den.
Man skal tænde lunten. Og selv det er jeg ikke sikker på.
- Tror du ikke, de virker? - De kan larme og forvirre piraterne.
Bare fordi det var fars idé.
- Er det flere pirat-alarmer? - Ja, de skal over på skrænten.
Du og dine pirat-alarmer!
Har du fanget din tiger?
Jeg har intet sted at have den, før Fritz og Ernst har gravet hullet.
Fritz, Roberta ... giv mig lige et nap.
Nu skal jeg.
Stram knuden, så hårdt du kan.
Læg den, Francis.
Er det i orden?
Godt.
- Hvad laver I? - Han viste mig, hvordan den virker.
- Jeg har ondt af de pirater. - Husk, det var min idé.
Jeg vil godt vise jer, hvad jeg mere har tænkt mig.
Piraterne! De er kommet. Ind i fortet, alle sammen.
- Hvad var det? - Hvor er Francis?
I behøver ikke bekymre jer om bomberne. De virker udmærket.
Kom herned. Du kunne have slået dig ihjel.
Var du blevet på din post, var det ikke sket.
- Du kan ikke sige, hvad jeg skal! - Så er det godt.
Han tror, alle skal springe for ham.
Så er det godt, sagde jeg. Sagen er afsluttet.
Tilbage til arbejdet.
Og jeg vil ikke høre ét ord mere.
Hvis du har besluttet dig for ikke at læse, kan min farfar give dig et job.
Det bliver et godt job. Måske på hans kontor.
Hvad hvis han ikke kommer igen?
Hvad hvis vi skal blive på øen i ti eller tyve år?
Jeg ved, han kommer tilbage.
Han er sikkert derude nu på vej hertil i et af sine hurtigste skibe.
Du ville da tage jobbet, hvis han tilbød dig det, ikke?
Jeg ville da være glad, men det er ikke lige mig.
Låst inde i et kontor, tælle andres penge. Det samme dag ud, dag ind.
Hvad har du lyst til?
Hvis vi slipper bort fra øen, vil jeg gøre, hvad vi tog af sted for.
Tage til Ny Guinea og blive en del af den nye koloni.
Måske tage mig noget jord.
Hvorfor?
Fordi det er noget godt. Man kan opbygge noget med egne hænder.
Det er starten på et nyt land. Det er det, jeg kan lide.
Jeg tager til London.
Ernst smigrede mig. Han sagde, han ville tage derop, hvis jeg var der.
Ville du ikke gerne se mig i London?
Jeg tror aldrig, jeg kommer til London.
Hvordan kan man skyde med den her?
Fritz, lær mig at skyde.
Det kan betyde noget, hvis det kommer til kamp.
Først holder du geværet stramt mod din skulder.
Og ...
Her.
Stramt mod din skulder og ...
Den højre hånd mod aftrækkeren ... nej, her.
Så støtter du den med venstre hånd, sådan, ja.
Nej, brug den hånd til at støtte den.
Nu sigter du ned langs løbet.
- Gør det noget? - Hvorfor mon du skulle vise mig det?
- Roberta, hvor er du? - Jeg er herovre.
Må jeg bede om den næste dans?
Jeg syntes, du skulle føle dig hjemme.
- Hvor har du fundet den? - Ønsker du navnet på min skrædder?
Hen til rådhuspladsen, 2. gade på venstre hånd.
- Jeg troede, du dækkede hullerne. - Jeg troede, du arbejdede på broen.
Han lærte mig at skyde. Jeg bad ham om det.
Kom lige. Jeg vil vise dig noget.
Hvis du vil lære at skyde, vil jeg gerne undervise dig.
Jeg tror, jeg har fattet det.
Om natten kommer tigeren herop, efter at gravene er dækket -
- og så lugter den kødet -
- og så kredser den rundt heroppe.
Så kommer den denne vej.
Så tænker den, at den har lyst til det store stykke kød.
Så kommer den herhen ...
Og sådan her ...
Du må hellere bare fortælle det, ellers ryger du ned før tigeren.
Den springer op efter lokkemaden, og sådan fanger jeg min tiger.
Tror du, en tiger hopper på den? Du spilder tiden.
Du taler om at spilde tiden. Hvor lang tid brugte du på den dumme hat?
Det rager ikke dig.
Vi har vigtigere ting for end at prøve at varte Roberta op.
- Du er bare jaloux. - Jaloux? På hvad? Bliv dog voksen!
Så er det godt, Ernst.
Mul ham, Fritz!
På ham, Fritz!
Ernst, du kan godt ordne ham!
Nu er det din tur, Fritz. På ham.
Slås! Er du bange for ham, Ernst? Stik ham en!
Hvad drejer det sig om?
Intet.
Hvem begyndte?
Jeg tror, det er min skyld.
Jeg har vist kørt alle lidt for hårdt.
Vi vil have godt af at slappe af, så nu skal I bare høre.
I morgen fejrer vi den første nationaldag i Ny Schweiz' historie.
- En nationaldag? Ligesom jul? - Ja. Lad os så komme i gang.
En helligdag! Vi får fri, Roberta!
- Hvor kommer alle de flag fra? - Dem hentede jeg på skibet.
Hvad synes du om den her? Den er til sejrherren.
Jeg må hellere prøve den.
Siger du mig ikke imod? Tror du, at jeg vil vinde?
Jeg ved, hvorfor du og Ernst sloges. Det var min skyld, det er jeg ked af.
- Det var ikke din skyld. - Alt skete, da I tog mig hertil.
- Selv faren, som piraterne udgør. - Du bad ikke om at komme her.
Du ville noget helt andet, ikke?
Stakkels Ernst ... tænk på de timer, det tog ham at lave den dumme hat.
Han ville ikke snyde fra arbejdet, han ville kun være sød mod mig.
Jeg anede ikke, han gjorde det.
Jeg ville betale jer tilbage, og jeg har ikke lavet andet end ulykker.
- Jeg duer ikke til at udtrykke mig. - Det duer ikke.
Når vi rejser, tager du videre, og jeg rejser til London.
Lad os ikke gøre det svært.
Du taler om at rejse herfra. Hvorfra ved du, at vi slipper væk?
Vi kan være her ...
Min tiger!
- Jeg fik ham! - Kom tilbage, Francis!
Pas på!
- Det kan være, den skjuler sig. - Vent, til vi når frem.
- Vent, Francis! - Det er min tiger!
Hvor er den?
Det var dog utroligt! Godt gjort, Francis.
Vi dækker den med palmeblade.
Så falder den i søvn, og piraterne ved ikke, at den er dernede.
Fortæl du det til mor. Så dækker vi graven.
I kan være ganske rolige. Jeg har fanget min tiger.
Han har fanget sin tiger.
Alle tilbage til startlinjen.
Husk, først rundt om den stang, så den næste ... tre gange rundt.
Her er målet. Og, mine damer og herrer, til vinderen ...
Dette kulinariske mesterværk, som vi alle vil spise.
Vores officielle starter er kantonens smukkeste pige.
Kom så, Rocky!
Væk, Turk! Du ødelægger det hele!
Rolig, Clementine!
Flot, Lyn!
Det er den forkerte vej, Roberta. Kom så, Rocky!
Stå stille!
Vi vinder!
Det duer ikke, hvis du ikke bliver hængende.
Turk, væk med dig!
Du skal ride på ham. Rocky, vi vinder!
Kom så, Lyn.
Ikke den vej, Clementine!
Jeg opgiver! Kom så, Clementine.
Af vejen!
Jeg skal nok komme op på dig!
Snoren, hurtigt!
Det er ikke den vej!
Den gale vej, Roberta!
Kom tilbage!
Kom så, Rocky, vi vinder!
Piraterne er på stranden!
- Piraterne er nede på stranden! - Op på bakken, alle sammen!
Husker du dine ordrer? Så gå i gang!
Kom nu, Francis.
- Duke, Turk, kom tilbage! - De skal nok klare sig.
Stille!
De har set os. Fritz, hurtigt op med broen.
Duke, Turk!
Go' hund!
Parat, Ernst?
Nu!
Fritz, Ernst, herop!
Nu er de tæt på. Lidt til den side ...
Min tiger! Han fik dem!
Nr. tre. Tænd den først, når jeg siger til.
Nu!
Det skal passe, så ilden når krudtet samtidig med piraterne.
Kan I se det? Giv mig faklen.
Plet!
Se, hvor de flygter!
- Nu kokosnødbomberne. - Ikke endnu.
- Nu kommer de denne vej. - Skyd ikke endnu.
Nu flygter de!
Kokosnødbomberne.
Bliv ved at kaste.
Vi har ikke standset dem endnu.
Brug riflerne. Sigt efter anførerne.
Det virkede!
Kuala tale nu.
- Du høre? - Vi kan godt høre dig.
Du tage dreng, der tilhøre Kuala.
Giv os dreng, ikke mere krig.
I høre?
Hvis du vil have drengen, så kom an. Vi er beredt. Gem dit hvide flag.
Måske er det bedre at føje ham.
Han forhandler ikke, hvis han tror, han kan slå os.
Send drengen ned ad bakken. Kuala tage dreng.
Få mange penge. Ingen blive såret.
I høre mig?
I få Kuala til at slås lang tid.
Så I dø.
Kuala tage dreng alligevel.
Det er sandt. I kan ikke holde dem stangen i al evighed.
Du ligner ikke en dreng nu. Du ved, hvad der sker, hvis du går derned.
- Hvad sker, hvis jeg ikke gør det? - Der sker ikke noget med nogen.
Han må tro, vi er gale. Roberta, hør ikke på det sludder.
Min pirat-alarm!
Nu kommer de op denne vej!
Far, pas på!
Ernst, se!
Tilbage!
- Hvor mange skud har vi tilbage? - Fem.
Det er ikke ret tæt på.
De flygter ...
De flygter!
Det er et handelsskib! De beskyder piraterne!
Det ligner et af min farfars skibe.
Jeg vidste, han ville komme.
Her er vi!
Må jeg se Deres hat?
Nej tak, ikke mere. Det smagte godt.
Såre simpelt, min dreng. Jeg har støttet det college i årevis.
Roberta og jeg talte om at læse, men universitetet ...!
Jeg skal på universitetet!
Jeg vil ikke lægge pres på resten af jer, men vil I tilbage til Europa ...
... kunne jeg gøre det spændende og give jer en ny start.
Hvis I stadig vil til Ny Guinea, sejler jeg jer med glæde derud.
Jeg tror, at siden vi skal tage en beslutning ...
... vil min mand og jeg blive her.
Er du sikker på, at det er det, du vil?
Vi har haft det dejligt her.
Men som Roberta siger, der er visse ting, man må undvære.
Men de betyder så lidt, så længe folk ikke synes, det er synd for os.
Behøver jeg ikke rejse?
Fritz og Ernst tager med. Vi beholder Francis her et par år.
- Jeg kommer tilbage. - Men De vil ikke savne naboer.
Det er en ny ø. Det bliver en ny koloni med en ny guvernør.
- Måske bliver du guvernør, far. - Det skulle jeg mene.
Det er sjovt, som man kan ændre syn på, hvad der betyder noget.
Hvad man virkelig ønsker. Se nu dine forældre.
De har hele tiden villet til Ny Guinea.
Nu, hvor de har chancen, ser de, at alt, hvad de behøver, er lige her.
Rejser de ikke?
Jeg forstår, hvordan de føler det.
Det gør jeg også.
Hvis to mennesker har hinanden, hvad mere kan de ønske sig?
At være alene ...
Fritz ... Roberta. Nu skal vi af sted.
- Kaptajnen sejler med tidevandet. - Vi kommer snart.
Du vil da sige farvel til ham? Og jeg må forklare farfar ...
Farvel!
Gud være med jer.
Vent på mig! Duchess! Clementine! Turk!